Андрей Тихомиров
Bajka postaje stvarnost

"Podvodno kraljevstvo"

Suvremena znanstvena istraživanja potvrđuju ranije izražene ideje koje objašnjavaju različita "čuda", u ovom slučaju postojanje"podvodnog kraljevstva".

"Ruska novina" izvještava da su u Meksiku podvodni arheolozi iz Nacionalnog instituta za antropologiju i povijest (MJ) otkrili drevni cenot Maja, unutar kojeg je pronađen jedinstveni kanu. Analiza ovog i drugih nalaza pokazala je da su istraživači uspjeli pronaći ono što su Maje smatrale ulazom u zagrobni život. Kratko izvješće o studiji predstavljenoj u sklopu 12.Međunarodnog kongresa majana objavljeno je na internetskoj stranici u NIH-u. Sam kanu navodno su otkrili podvodni arheolozi do prije dvije godine. Od tada je podvrgnut analizi u laboratorijima u Meksiku i inozemstvu. Stručnjaci su zaključili da se kanu koristio samo u ritualne svrhe. Iako je izrađen u tradiciji Maja, ovaj čamac nije mogao ostati na vodi jer je imao vrlo teške pramce i krmu. Stoga je stvorena u simboličke svrhe, za prinose bogovima. Štoviše, oko kanua je pronađeno 38 kostura, uključujući metatarzalnu kost čovjeka, stopalo odrasle žene i kosti armadila, psa, puretine i orla. Svi su nalazi napravljeni prilikom ronjenja arheologa u potopljeni cenot San Andres, smješten ispod istoimenog Arheološkog spomenika. Cenote je oblik krškog reljefa, prirodni ponor nastao urušavanjem svoda vapnenačke špilje u kojoj teče podzemna voda. Narodi Maja smatrali su Cenote svetim mjestima. Gradovi su se obično gradili oko takvih objekata. Za Maje su to bili i izvori vode i sveta mjesta za žrtve. Osim toga, legende su govorile da su cenoti portali u zagrobni Svijet. Maje su vjerovale da se unutar tih prirodnih struktura nalaze ulazi u podzemni svijet kroz koji lutaju i bogovi i duše mrtvih ljudi. Poznato je da su u nekim gradovima Maje pod glavnim hramovima gradile umjetne tamnice koje su imitirale prave Cenote. U ovom slučaju, nakon dvogodišnjeg istraživanja, arheolozi su došli do zaključka da se Cenote San Andres u vjerovanjima Maja točno smatrao ulazom u zagrobni život. A glavni dokaz za to nazivaju žrtvenim kanuom. Inače, duljina mu je bila 2,15 metara, širina 45 centimetara, a visina 36,5 centimetara. Prema arheologu jesusu Gallegosu, prevladavanje kostiju armadila i prisutnost ljudskih metatarzalnih kostiju navode stručnjake na razmišljanje o ritualnoj upotrebi kanua i njegovom smještaju u špilju prije nego što je potopljena. Poznate sposobnosti armadila da pliva, pa čak i hoda po dnu, zadržavajući dah dulje vrijeme, bile su nagovještaj da je ova životinja bez problema mogla ući u podzemni svijet. To odgovara idejama Maja o potopljenim špiljama, kao o portalima u kozmogonijski prostor. Inače, arheolozi su u početku vjerovali da nalazi potječu iz kasnog klasičnog razdoblja (830.-950. No, radiokarbonsko datiranje drva kanua otkrilo je da organski materijal datira u stoljeće.

Iz knjige Tihomirova A. E. i Tihomirove M. A., znanost o bajkama 2. "Amel", Ekaterinburg, 2021

Priča sa znanstvenim komentarima. Znanstveni komentari u zagradama.

Morski kralj i Vasilisa mudra

Za daleke zemlje, u tridesetom stanju, živio je kralj s kraljicom; nisu imali djece. (Za daleke zemlje-u drevnom broju od devet: daleko-dvadeset i sedam, daleko-trideset, kao i dvanaest praznika – 12 glavnih pravoslavnih praznika prema starom ruskom računu, usporedite s njemačkim brojevima koji se čitaju od posljednje znamenke). Kralj je otišao u strane zemlje, na daleke strane; dugo vremena nije bio kući; u to vrijeme kraljica mu je rodila sina, Ivava-Tsarevicha, a kralj o tome ne zna.

Počeo je držati put do svoje države, počeo se voziti do svoje zemlje, a dan je bio vruć, vruć, sunce je bilo vruće! I napala ga je velika žeđ; što god dati, samo piti vodu! Osvrnuo se oko sebe i nedaleko ugledao Veliko jezero; odvezao se do jezera, sišao s konja, legao na trbuh i progutao ledenu vodu. Pije i ne osjeća nevolje; a kralj mora uhvatio ga je za bradu. (Morski kralj je najvjerojatnije vođa ili svećenik koji čuva svoje posjede).

– Pusti me! – kralj traži.

– Ne smiješ piti bez mog znanja! (Govore istim jezikom).

– Što god želite, uzmite otkupninu-samo je pustite!

– Daj mi nešto što ne znaš kod kuće.

Kralj je pomislio-pomislio-što ne zna kod kuće? Čini se da sve zna, sve zna— i složio se. Pokušao sam-nitko ne drži bradu; ustao je sa zemlje, sjeo na konja i odjahao kući.

Ovdje dolazi kući, kraljica ga susreće s carevićem, tako radosna; i kako je saznao za svoje slatko dijete, tako je zapljusnuo gorke suze. Rekao je kraljici kako i što mu se dogodilo, plakali su zajedno, ali nema se što učiniti, stvari ne možete ispraviti suzama.

Počeli su živjeti na stari način; a princ raste za sebe i raste poput tijesta na tijestu-skokovima i granicama, i narastao je velik.

"Bez obzira koliko ga zadržali za sebe", misli kralj, " ali morate dati: stvar je neizbježna!"Uzeo je Ivana careviča za ruku i doveo ga ravno do jezera.

– Potraži ovdje, – kaže, – moj prsten; nehotice sam jučer ispustio.

Ostavio je jednog princa, a on se okrenuo kući. Princ je počeo tražiti prsten, šetajući obalom, a starica nailazi na njega.

– Kamo ideš, Ivan Tsarevich?

– Pusti to, stara vještica! I bez tebe je dosadno. (Vještica – od" znati " – znati, usporedite – Vede – sa sanskrtom doslovno – sveto znanje. Prema praznovjernim predodžbama koje sežu do poganstva, žena je čarobnica koja je, zahvaljujući tajnim vezama s "zlim duhovima", navodno sposobna nanijeti nesreću ljudima, naštetiti životinjama. Prema narodnom vjerovanju, vještica služi vragu. U srednjem vijeku crkvena inkvizicija progonila je i javno istrijebila žene osumnjičene za vještičarenje).

– Pa, ostani s Bogom!

I starica je krenula u stranu.

A Ivan Tsarevich razmišljao je: "zašto sam grdio staricu? Daj da je Bacim; stari ljudi su lukavi i pametni! Možda će reći nešto dobro." I počeo bacati i okretati staricu:

– Vrati se, Bako, oprosti mi glupu riječ! Napokon, rekao sam s dosadom: otac me natjerao da potražim prsten, hodam-pazim, ali nema prstena kao da nema!

– Nisi ovdje za prsten; otac te dao morskom kralju: morski kralj će izaći i povesti te sa sobom u podvodno kraljevstvo.

Princ je gorko zaplakao.

– Ne tuguj, Ivan Tsarevich! Na tvojoj će ulici biti praznik; samo me poslušaj, starice. Sakrij se iza tog grma ribiza i tiho se Sakrij. Ovdje će letjeti dvanaest golubova – sve crvene djevojke, a za njima i trinaesta; kupat će se u jezeru; a ti u međuvremenu odnesi posljednju košulju i ne daj je dok ti ne da svoj prsten. Ako to ne uspijete, zauvijek ste umrli morski kralj oko cijele palače stoji visoka palisada, cijelih deset milja, a na svakoj je žbici zaglavljena glava; samo je jedan prazan, ne padaj na njega!

Ivan Tsarevich zahvalio je starici, sakrio se iza grma ribiza i čekao vrijeme. (Versta je drevna ruska mjera dužine, jednaka 500 sažena, oko 1 km).

Odjednom stiže dvanaest golubova; udario u zemlju od sira i pretvorio se u crvene djevojke, svaka ljepota neizreciva: ni razmišljati, ni pogoditi, ni pisati olovkom! (Transformacije su fenomen drevnog vukodlaka," Sveti " broj 12 – od 12 mjeseci – Mjesečeve faze. Broj 12 dijeli se bez ostatka s 2, 3, 4, 6, a sljedeći broj 13 ne dijeli se ni na što – ispada "prokleta desetak"). Bacili su haljine i krenuli u jezero: sviraju, prskaju, smiju se, pjevaju pjesme.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ЛитРес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на ЛитРес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.