Други светски рат
Дан за даном
Лим Ворд

© Лим Ворд, 2018

ISBN 978-5-4490-7635-9

Создано в интеллектуальной издательской системе Ridero

Формирање Трећег Рајха

Поглед на Трећег Рајха (Емпире), како је био 13 година и 13 дана, према неким историчарима, заслуга једне особе – Адолфа Хитлера (Гидлера). Презиме је идентично значењу «шумар, чувар». Једина полу-сестра – Пола, уметник, живео све до 1960. године, полу-сестра Ангела (по оцу), домаћица до 1949. године, њен син Лав Хитлера, је заробљен током битке за Стаљинград, и понудио да размене за Стаљиновог сина Јакова. Брат Едмунд умире у малом добу.

1908. Хитлер не положи испит на Бечкој академији лепих уметности, али од 1909. године је продаја његових слика почиње да донесе значајан приход. А.Г. учи енглески и француски на нивоу довољном за гледање филмова у овим земљама у оригиналу, је активно заинтересован за армијама света и политике. Служе «за Чеси и Мађари,» аустријска војска не жели да, али у 1914, са избијањем Првог светског рата, са захтевом да поднесе захтев да служи у баварском (немачког) војску. Године 1918., Хитлер је у струји експлодира близу британске хемијску пројектил. Пола изгубљеног вида, он води слепе другове из зоне паљбе. То је у овом тренутку, према његовом сведочењу, заједно са вестима немачке предаје, он добија откривење о оживљавању Рајха и дивно оздравио. Према митологији, можда, има реалне корене Хитлера (1) да добије предлог од лекара, јаким хипнотизера да је он био Месија немачког народа, па је стога мора видети. Или, (2) склапа уговор са представником мрачних сила које ће имати овлашћење за 13 година и 13 дана (30 Јануар 1933 – 30. април 1945) за коте немачке нације.

У новембру 1923. стопа немачке марке износи 4,2 трилиона долара за амерички долар. 1924. године, паралелно са њим, незванична монетарна јединица – тзв. ознака закупнине обезбеђена залогом непокретне имовине. Стопа обичне марке је од једног до трилиона. Неколико месеци касније, постоји легитимно Реицхсмарк (ДВ), што је једнако томе здраво за готово, а обе ове валуте, тако да не подривају поверење становништва, и даље у оптицају. Трошкови једног РМ – 2,5 грама чистог сребра, која је у тренутној стопи око 150 рубаља. Појава ових рачуна обустави хиперинфлацију (5.000% зараде – два пута дневно, људи гладују).

19 милијарди немачких марака. До сада је Немачка звала Вајмарска република. Некако се испоставило да се подела земље може задржати, пружајући хиперинфлацију (Рајнланд се припрема за отцепљење). Цене су удвостручене свака три дана, у оптицају је био такозвани папирни печат (Папиермарк). Круг за пиво кошта четири милијарде. 1924. године инфлација је заустављена. До средине двадесетих година, земља је постигла одређени економски и политички успех, али од 1929. године напори банкара и дизања до каматних стопа (не-етичке Немци, као по правилу), нови, али није тако оштра рецесија. На крају, Немци одлучују да је излаз у новим лидерима и Трећем рајху

Пет трилиона «папирних» брендова 1923

Рент марк. Обезбијеђен индустријским потенцијалом, непокретностима, веома популарним. Стопа је једна до трилиона «Пипермарока»

Прилично је чврст у дизајну и извршењу Реицхсмарка из 1942. године. Видљива је тешка естетика новог државног поретка. Плата немачког поручника (Оберстурмфухрер) износи 220 марака месечно. Куповна моћ бренда у главном скупу производа и услуга је приближно једнака оној од модерних 7,5 долара. Курс према америчкој валути, чудно, остао је стабилан до 1945

Амблем италијанског (примордијалног) фашизма је гомила фасција (латице фасце – шипке), бреза или брадвице, шипке везане црвеном траком, са њима сека у њима. Ова симболика у Русији није забрањена, користе се од таквих државних субјеката као Савезна завод за казнено дјело и Федерална служба судских службеника

Амблем шпанских фашиста, иначе – франкиста, фалангиста, партије Фаланге Еспанола. Стрелице и јаре су симболи унификатора Шпаније, католичких монархиста Исабеле Првог Кастилана и Фердинанда Другог Арагона. Овај облик фашизма постоји и након завршетка Другог свјетског рата, до 1975. године – када је природна смрт диктатора Франка Франка

Решетка – симбол патње за слободу, амблем националистичке «гвоздене гарде» Румуније

Симбол пољског фаланкса. Пољаки су гори националисти, не препознају сродство са Словима, траже своје херојске претече у полу-митичком племену Сарматијаца или чак германских племена. Будући да се, на почетку Другог свјетског рата, један национализам не уједини са другом, и готово потпуно уништи другог. Ова околност несумњиво помаже савезницима да поразе

Симбол хрватског «усташа» (хрватски «Усташе» – «Устаје»). Главна идеја оних који себе сматрају потомцима је мононационална држава, антисемитизам, србобофобија, национализам, територијални захтеви према Србији. Под Немцима, усташе, заједно са неколицином босанских Муслимана, формирају корпус Ваффен СС, који броји око 113.000, физички уништавајући 400.000 Срба, Јевреја и Цигана. Послератна политика југословенског лидера Јосипа Броза Тита – «Заборављавање свега лошег» само доводи до чињенице да се почетком деведесетих не-покајани хрватски националисти понављају и ослобађају крвавог грађанског рата

Застава Националне социјалистичке партије Мађарске «Прешла стрела». Заправо, «Цроссед Арровс» и њен једини лидер Ференц Саласхи владају паралелно са владом Миклос Хортхи. Хортхи је иницирао улазак своје државе у Други свјетски рат. Главни циљ, на самом почетку ширења, је повратак значајних територија, више од половине земље изгубљене од стране Мађарске под Версајским уговором. Штавише, нефашистичка званично Мађарска, било да је или не, присиљена је да учествује у свим војним операцијама Хитлерове Немачке. У октобру 1944, Хортхи влада је објавила примирје са СССР. Отац саботера Отто Скорзени киднапује Хортиног сина. Под таквим притиском, шеф државе преноси овлашћења Ференцу Салашију и одступа од посла. Партија «Цроссед Арровс» влада до марта 1945.

…Пут моћи одређен је након што је Хитлер упућен на курсове војних пропагандиста: његове говоре примећују утицајни људи. Четрнаест година касније, А.Г. постаје истовремено и Предсједник и Реицхсканзлером; Ова дуга имена су скраћена речима «Фухрер» – «лидер».

Први говори Хитлера на овом посту сведени су на дефинисање света као безусловну вредност, али на овај или онај начин, његово постигнуће потиче од повратка земља које је изгубила Њемачка након Великог рата.

Оријентир немачког фурера – кретање «црнаца» у Италији. Од 1919. године ова јужна земља доживљава «црвену двогодишњу». Радници организују изборне комисије на директном моделу Совјета у Црвеној Русији, одузму предузећа и покушавају да их контролишу мање или више ефикасно. Пример слика СССР у целини, инспирација италијанског пролетаријата не ради: то је грађански рат, физичко уништавање класе, узајамног горчине, неконтролисане, чини се да има потпуно никога, структура моћи. Црвени двогодишњи период замјењује се друга годишњица црног. У октобру 1921. екипа, добровољна национална безбедносна милиција, у броју од око 5.000 људи, организује марш за Рим. Краљ Италије Виктор Еммануел састао се са челником фашиста Бенита Мусолинија, потврдио га је за премијера.

Главна идеја Муссолини дуце је корпоративна држава, уједињење класа на основу заједничке националности и свјесности ексклузивности њихове државе. Посебно су уведени закони о неприхватљивости мјешовитих бракова Италијана са не-Еуропоид расама. Дијалектика фашизма одбацује мир, спокојност као нека апсолутна вредност, препознаје рат, а друге пертурбације су неопходно средство за побољшање човечанства.

Генерално, италијански фашизам је много блажи од Хитлеровог националног социјализма. Шта год да је, корпоративна држава својим грађанима пружа стабилност, рад, комад хлеба и неки ентузијазам. Она се успешно бори са, чини се, националним брендом и катастрофом Италије – мафијом. Међутим, плаћање таквог начина уједињења маса, иако са одуговлачењем – учешће у многим крвавим борбама осовског блока на југу и истоку.

Идеологија фашизма, у већој или мањој мери, поседовање једног броја европских земаља: Шпаније, Француске, Мађарске, Аустрије, Румуније, Хрватске, Португала, итд У Јапану, од 1938., у ствари раније, вођен план за стварање «Велике источне Азије.. "– ослобођени од утицаја на Европу, али под директном контролом Земље раста Сунца; што укључује, између осталог, читаву Кину. Милитаризам није сасвим фашизам, јер није повезан са једним харизматичким диктатором. Овај систем подразумева контролисану напетост у друштву, стварајући слику спољног непријатеља подмукао, набубри ван мера ратне економије (чак и на уштрб важних социјалних програма), опсежна страних проширење.

Хитлерова Основна идеја – «народна држава», који уједињује све Немце, без обзира на своје богатство и наслова, као и злогласне «крута вертикалу власти.» Национална држава не даје праву демократију, међутим, «игра» у мишљењу, поједини грађани иницијатива није кажњиво као јак и несмотрено као у Стаљиновог Совјетског Савеза. Вриједност крви «пуних» Немаца у почетку је била довољно велика. Они Немци који се на неки начин не слажу са политиком НСДАП-а подложни су репресалијама тек после неколико, сасвим разумљивих опомена.

«Одлуке већине нису предвиђене, одлуке доносе само одговорна лица. Наравно, сваки вођа ће имати на располагању особље саветника, али он ће бити једини који ће одлучити… само он има овлашћења и право да издаје наређења. … Немогуће је учинити без парламента, али његова улога је дати савјет. Коморе су радна тела, а не гласачки инструменти.»

Адолф Хитлер.

Идеје о универзалном уједињењу су инхерентне у Немачкој, пре свега, од 1648. године, када је завршен вестфалски свет, који је окончао страшни Тридесетогодишњи рат. Немачки свет је подијељен на три стотине аутономних држава, у којима је сваки од њих прописана неограничена диктатура. Кардинално се враћа. Од тада, принц заузима највишу позицију у локалној хијерархији цркве. Свака изборност (духовни синод, колегијум хијерархија, стадо) у начелу је одсутна. Владар ствара само оно што му долази на ум.

У другим земљама Европе, духовне и земаљске границе власти су барем донекле подељене. Или (Енглеска време Хенрија ВИИИ, закона о Супремаци 1534. године, краљ – Хеад цркве), сама монархија се креће, иако веома тешком путу ка уставности и принципа колективне одлучивања. Изузетак, заувек, јесте Русија, чија се вјерска личност, од времена насилног крштења 988, на све могуће начине сазрева на земаљске власти.

…Црквене структуре Немачке у другој половини тридесетих година постале су наставак државе. Различите услове затвора примају око 700 пастирака који се не слажу са овим стањем. Глава алтернативне, хришћанске конфесионалне цркве, др. Неммлера, гестапо је 1937. године притворио и ослобађају га савезничке снаге тек 1945. године.

Научни и уметнички су подложни универзалном уједињењу. Од сада, тако мало предвиђених токова мисли… увиде, открића, позвани су да воде, како кажу, «посебно обучени људи».

Можете много да се расправљате о скривеним изворима постепено одвијајући незамисливој акцији. Једна од њих, коју обично не помињу историчари, као нешто безначајно, је масовна употреба немачких трупа, становништва и руководства Рајха, психотропних супстанци. Пушење дувана није добродошло, иако је у борбеним ситуацијама ово можда најбољи начин за смањење стреса. Током «пилуле весеље», первитин (метамфетамин), званична компонента борбене исхране немачких војника. Наркотик, који ствара осећај свемогућности, некажњивости, психоактивног лека, део је прехрамбених производа, на пример «танк чоколаде» и слаткиша. Масовно примењен од 1938. Вехрмацхт добија око 12 милиона таблета месечно од Теммлер и Кнолл-а, са препорученом дозом од 2 таблете дневно. Према неким извештајима, до почетка инвазије Француске, производња достиже 833.000 таблета дневно. Хитлер не пуши дуван, али узима первитин од свог личног лекара Теодора Моррела од 1936. године (заправо, почетак експанзије); од 1943. – неколико доза дневно.

Овај лек, поред тога, мобилише снаге, као да је тело добило сигнал опасности – иако, заправо, не може бити претње. Али, након овакве енергетске стимулације која води до бројних повреда, нервне ћелије умиру на стотине хиљада дневно. Занимљиво је да се лек препоручује за масовну потрошњу, као што је панацеа, чак, на пример, за лечење фригидности жена и за олакшање испоруке. Не може се рећи да немачке власти посебно промовишу ширење первитина; али уопће не ометају његово ширење.

…1930. Њемачка производи 200 тона хероина, примењује и производњу других, јефтинијих, синтетичких лекова. Међу територијама бивше земље су изгубљене, међутим, у складу са Версајским уговором, многе земље Латинске Америке спремне су снабдијевати сировине. У почетку, која тежи искључивој власти над свјесношћу својих грађана, Национална социјалистичка партија Њемачке (НСДАП) снажно се противи употреби опијата. Концепт се уводи: «Твоје тело припада, пре свега, породици и нацији», за разлику од тога, чини се, стварно декадентна теза Вајмарске републике: «Ваше тело припада само теби». Међутим, синтетички лекови, који се сада називају «стимуланси за енергију», захваљујући, поред свега, Хитлеру, само напустите списак забрањених дрога.

Године 1929. Нирнберг је основао Националну социјалистичку унију немачких лекара, који је до краја 1933. године имао 11.000 учесника (23% немачког медицинског особља). Они, на основу података својих пацијената, креирају «архиву хередитета». Главна идеја – ментално ретардирани људи немају право на постојање – што би због човјечности и просперитета нације требало, на један или други начин, бити прекинуто. Већ од 1933. године представници ове уније заузимају водеће позиције, неформално располажу постепеним смањењем стандарда за снабдевање хране пацијентима и здравственим установама – до смртоносног исхода.

9. октобра, 1935, било је скоро легалли старт програм Т-4 (од имена улице Тигарентсхтрассе, Буилдинг 4, где је седиште организације), осмишљен да смањи популацију Немачке, према формули 1000: 10: 5: 1. Од хиљаду људи, десеторо је онеспособљено – пет је потребно помоћи, један физички елиминисан. Планк расте: сада следи «Да се произведе уништење свих оних који су у стању да продуктивно ради, а не само лишен разума.» Непосредно пре 1. септембра 1941. године у немачким болницама убијен 70,273 њених грађана: за војску и влада поштеђени ни мање ни више од 885 милиона марака. Истовремено, немачки љекари који раде у програму добијају новчану накнаду више него било гдје другде у Реицху. За сваку «обрађеног фајл», то јест, смрт пацијента, плаћа се накнада у износу од 100 Реицхсмарк – плус кориштење преосталих у току до краја месеца печата хране убијен, наплата породица за њен садржај, има за одређено време, и, у ствари, златне круне.

Уништена и смртно болесне деце, а касније – тинејџери до 17 година, са дијагнозом Дауновим синдромом, микроке- хидроцефалус, деформитета свих врста, парализе, и тако даље. Вриједност живота сваког дјетета одређује се у складу са економским критеријумима. Родитељи се обавештавају о смрти деце као резултат пнеумоније или других фиктивних узрока. У сваком случају тело је кремирано.

Поред тога, око 400 000 људи, са произвољно постављена дијагноза (чешће – «шизофренија»), понекад – политички непријатељи Рајха, од 1943. до 1945. године, подлежу принудне стерилизације.

Тако су болнице Трећег рајха ослобођене од некадашњих болничких пацијената. Међутим, ступити на снагу неке скривене законе одмазде, болнице брзо попуњавају рањених на фронту, а као резултат постају све чешће авионска бомбардовања.

Таква политика НСДАП-а престаје задовољити чак и неке од својих утицајних функционера. На крају, то је тежак порука темпера дође до ушију Хитлера Ханнах Реицх, лични пилот Фирера. До августа 1941. године, Т-4 програма у Немачкој делимично руши, своју основну структуру, обучено медицинско особље, мобилни гасну комору креће ка истоку. Убијање људи овде је увођење барбитурата, често – основна «обарање» дијету до нуле. Све територија Совјетског Савеза (укључујући балтичке земље), као иу Пољској, немачки лекари да убије милионе «остарбеитерс», а непознат број немачких војника са тешким повредама.

…Године 1934., 97% дугова Немачке Великој Британији и САД (укупно 23,3 милијарди. Линк) се отписују. Овај акт је подстакнут сличном одлуком и другим земљама у Европи. Швајцарска се слаже да прода златни рајх за Рајхсмарк; касније не занемари да прихвати стотине килограма златних круница из концентрационих логора.

Грађански рат у Шпанији

После пада 1931. године, монархија, нова републиканска влада Шпаније укинула је аристократске наслове, значајно смањила оружане снаге, одабир вишак земљишта од станодаваца (преко 200 хектара). Већ није популаран код већине становништва, превише политизоване и пристрасне цркве, одвојен од државе.

Све ове реформе спроводе се неадекватно и изазивају снажну опозицију од значајног дела друштва. Побуна почиње 17. јула 1936. године у шпанском Мароку. 18. јула, баца се у ствари у Шпанију. Са стране путшиста – 80% највиших официра, углавном копнених снага. Од 27. јула побуњеници почињу да примају војну и техничку помоћ из Немачке и Шпаније – бомбардера СМ-81, Иу-52, резервоара ЦВ3 / 33, као и бројних добровољаца. Тек 16. октобра републиканци најављују оснивање сопствене, редовне народне армије, која укључује совјетске војне специјалисте и међународне бригаде антифашиста. Средином октобра, прва испорука бораца И-15, бомбардера АНТ-40 и (300) танкера Т-26 (са совјетским посадама) стигла је у Шпанију. Део војног терета пролази поред мора, у опасности да буде заробљен или уништен (на дну су три брода), део – жељезницом кроз Француску. На улицама бомбардованој од стране Легије Ваздухопловства «Цондор» у Мадриду, две недеље су жестоке борбе, након повлачења побуњеника и франциста. Међутим, Владу Франца признају Немачка, Италија, Португалија, бројне државе Латинске Америке. У фебруару 1937. дошла је друга битка за Мадрид. Французи (Шпанци и Италијани) су на приступу главном граду, заустављају их разбацани делови републиканаца и совјетска оклопна бригада Т-26 генерала Дмитрија (Пабло) Павлова.

И-15 (Цхато – «Снуб-носед»), половина равни (доње крило има много мању површину) Поликарпова, четири 7, 62 мм. митраљез, брзина 370 км. х, распон лета је 750 км. На основу тога је створена И-153, дубока модернизација И-15, «Галеб». Уведене увлачне стезаљке, оклопна оштрица, челичне форме су више усавршене. Наоружање: четири 7,62 мм. митраљез, 8 унгуидед ракета са 82 мм. шкољке, до 200 кг. бомбе. Брзина је 410—430 км. х. Распон лета је 740 км. Пуштен у рад до 1939. године (после рата у Шпанији), прилично успешно учествовао у сукобу у Халкину Голу. У финском рату се показало као осредње. У врућем љето 1941. године постало је коначно јасно да је развој идеје биплана, поред кратког трупа, и крупних «фаттија» – велика грешка Поликарпова. Од 1939. до 1941. произведено је 3.427 авиона

Ја-16 (надимак Совјетског Савеза – «Арсе», «јастреб», шпански, Францо војска -. «Рата» – окретан плен «Пацов» Републиканци «Москва» – «фли», у Кини – «Јанђи» – " Тхе Сваллов»). Први борац је ваздухоплов нижег ранга у СССР-у. Наоружање – четири 7,62 мм. Пиштољ схкас (систем Схпиталнии и Андреј КОМАРИТСКИИ, први на свету стопа – 1800 метака у минути, иако није увек задовољавајући поузданост) или два 20 мм,. оружје и два 7,62 мм. митраљез. Брзина на надморској висини је 450 км. х. Дужина лета износи 520 км. Ово су максималне перформансе авиона са једним редом, звијездом у облику мотора. Цанопи у стању да у потпуности затворити, међутим, због честих ометања, пилоти да остане отворен (као што се види у готово свим фотографије). До 1942. године инклузивно (83 авиона у крајњем године) произведено 10.300 примерака (не рачунајући неколико десетина произведен у Шпанији и Кини). Уз «Галеб» брутална-16 је кичма Совјетског ловаца на почетак Великог домовинског рата. Вођени искусан пилот, то није била лака мета, маневар бојно поље са њим Ацес оф тхе Луфтваффе покушали да избегну каже да, кажу; «Не би требало да возиш пацова у угао.» Међутим, прошло је време И-16

Бф. (Ме) – 109, серија Б (Бруно), борац, испоручен је францусцима у другој половини грађанског рата. У то време било је 7,92 мм. митраљез. До почетка Другог светског рата Ме-109 је добио четири митраљеза или, у другој серији, два митраљеза плус 30 мм. топ са 60 граната. Као нападни авион, носио је 250 кг. бомба. Брзина – пре модернизације, током рата у Шпанији свега 470 км. х, али до 1939, након што је заменио мотор (који је постао непријатно изненађење, првенствено за британске ваздухопловне снаге) – 570 км. х. Средином четрдесетих година његова брзина је достигла 620 км. х. Распон лета је 480 км. Укупно, од 1937. до 1945. године произведено је 34.000 Мессерсцхмиттс – 109

Хеинкел 51, борац франковске прве половине рата. Практично није било шансе против И-15. Наоружање – два митраљеза 7,92 мм, брзина 310 км. х, летни опсег 550 км.

…Побуњеници мењају правац главног напада и руше се на северу Шпаније – Баскије. 26. априла немачки пилоти уништавају град Гуерница. Ојачава своју диктатуру Франца – његова партија «Шпански фаланкс» ослободи се унутрашње опозиције. У то вријеме званична шпанска влада, која жели постићи стабилност, потпуно намерно замењује низ министара. Један снажни вођа се не појављује. Републиканска војска исцрпава снаге у безуспешним фронталним нападима безначајних предмета.

Организована према стаљинистичким обрасцима службе безбедности Републике, обрађују истакнуте личности марксистичке партије Шпаније (шпански ПОУМ), развија масовни слепи терор. Многи шпански комунисти, као и доласци из цијелог свијета интербригадовтси почињу да се разочаравају у свом раду, њихов морал се брзо пада. Последњих успеха републиканци постижу на почетку офанзиве у граду Брунет; (управо западно од центра Шпаније), онда се уплету у контрадикторне наредбе, изгубе 25 хиљада људи против 10 хиљада од непријатеља, а заједно са њима и изворно јединство. 18. августа републичке јединице напуштају фронт. 60.000 људи је заробљено.

Италијанске подморнице организују лов на бродове који снабдевају робу која се још бори у другим позориштима војних операција, републиканаца. Почетком септембра, постоји морска битка; Франковачки флагсхип озбиљно оштети и одлази из конвоја. Подстакнута овим, незнатним у суштини, успех, републиканци одлучују да одрже одлучну офанзиву на копну (Зарагоза, североисточно од Шпаније). И опет, њихова група од 80.000 људи се одваја у неуспешним нападима секундарних насеља, а затим производи особље које је за свакога непотребно. Почетком октобра, направљен је нови покушај за преузимање Зарагозе. Главна нада је сада за 50 совјетских брза БТ-5 тенкова. Националисти отварају поплаве канала за наводњавање. Танкови заобиђују појављена језера, заглави се у блату, или далеко од пратеће пешадије. Битка се завршава 17. октобра. Републиканци губе 30.000 људи убијених и рањених, више од 30 тенкова, фрањеваца – 20.000 људи.

Гусјеница БТ-5. Наоружање: 45 мм. пиштољ, 115 граната, упарен са топом митраљеза 7.62. Резервација: чело, страна тела 13 мм., Чело, страна торња 13 мм. Брзина дуж аутопута износи 52 км. х на гусенице, 72 км. х на точковима. Посада од 3 особе. Тежина 11 тона. Резерва снаге на аутопуту на стазама 150 км, точкови – 200 км. док се гумени обруч испразни након 150 км. километража. Специфична снага је 35 КС. (виши од оних савремених тенкова). Притисак на тла 0, 65 кг. видети са обученим госеничарима, 5,65 кг. види на точковима. Број возила произведених од 1933. до 1934. године – 1880. Већина тенкова је изгубила у првим месецима рата. Од 1942. године, машина се углавном преноси на задњем делу, као обуке, неки од БТ-5 провоевало до 1945. године, учествујући, између осталог, у поразу од Квантунг војске

Картица је ЦВ3 / 33 (Царро велоце ЦВ-33), иначе, по имену компаније – «Ансалдо». Наоружање: два 6,5 мм. митраљез. Резервација: чело кућишта је 15 мм, плоча 9 мм, чело сипања 15 мм, плоча од 9 мм. Посада 2 особе. Тежина 3,5 тоне. Брзина дуж аутопута износи 42 км. х. Резерва снаге је 150 км. Специфична снага 12 КС Произведено је 1400 примерака

Т-26. Фотографија посљедица борбе касних тенкова за Дубно-Лутск-Броди. Први серијски класични совјетски тенк, учествовао је у многим биткама, пуштена је у рад после много проблема са сломљеним моторима и зграде скупштине (укључујући меке челичне). Тешкоће су елиминисани након што су произвођачи су дали дозволу да доведу у оригиналној шеми која је повезана са функцијом домаће технологије, промене. Наоружање: прва серија – пиштољ од 37 мм, 7, 62 мм. пиштољ два торња, а затим у моно-куле остварењу 45 мм. пиштољ, два 7, 62 митраљеза. Резервација метке чело, страни трупа 15 мм, чело, поред кула 15 мм.. Посада је три особе. Тежина 8 тона. Брзина дуж аутопута износи 30 км. х, резерва снаге је 120 км. Заслужен загрљај ветеране Великог домовинског рата – «за време доброг резервоар, без тога, морали смо да будемо веома тешко.» Прототип – енглески (два кула) шест тона «Вицкерс». Упркос неким разликама у резервацији могао ударио противника, немачки, Т-3 је скоро као уверен као што је – да. Али, радионице совјетску танкер на цистерна опсега – 6,5 часа (понекад 300 метара у правој линији и назад у хангар), Герман – 50—120 сати (скоро спаљен ресурса оклопних возила). Од 1931. до 1941. године, прикупљено 11218, Т-26 (пола совјетски тенк флота на почетак рата)

АНТ-25. Авион, створен у СССР-у посебно за успостављање светских рекорда (1933). Максимално трајање лета је 75 сати, опсег је 12 411 км., Брзина је 240 км. х. Посада од три особе. Војна верзија је ДБ-1 (АНТ-36), брзина крстарења је 200 км. х, оптерећење бомбе 1000 кг, борбени радијус од 2000 км. У овом облику, изграђено је 24 аутомобила, ваздух је ретко подигнут, и коначно су кориштени као мета на аеродрому. 18. јун, 1937 мрав-25 са посадом од Валериј Цхкалов, Г. Баидукова, Белаков скида са аеродрома Схцхелкова (30 км. Од капитала) и да лети на релацији Москва-Северни пол-Унитед Статес оф Америца. Слетање се одвија на аеродрому Пеарсон, Ванкувер, Васхингтон (сјеверозападно од САД-а), са огромном групом људи. Касније је авион експлодирао поглед на брод врати у СССР-у, да нам је време нађе уточиште у музеју Нижниј Новгород. Његов близанац, такође је одлетео за Америку, већ под контролом посаде М. Громов, сада живи у музеју Цхклавоск (Селково). Због своје харизме В. Чкалов успоставља топлу, повјерљиву везу са Американцима. Врати, који је постао пилот светска звезда, на броду «Нормандија», стицајем околности, легенда екрана Марлен Дитрих, немачка и америчка глумица. Чкалов даје букете цвећа, даје знаке пажње и слично, до тачке у којој се појављују сталне гласине о роману. Једна ствар је јасна: таква ствар као «меке моћи», евиденцију само за записник је често много важније за безбедност земље него гомила скупих оружја и гласним изјава да «смо сви ће победити», или «наши пријатељи – само војска и морнарица». АНТ 25 итинерера много да се створи атмосферу за решавање проблема великих пошиљки о зајму и најму у критичном 1941 – без којих, можда, Совјетски Савез би изгубио рат

…После тога, националисти распоређују офанзиву на северу Шпаније (провинције Астурија). Франко – 40 000 људи, 100 оклопних возила, 250 авиони, 250 млазница, републиканци – 40.000 борци, неколико хоме-маде резервоари, 20 авиона, 80 гунс. Националисти практично примјењују своју технику и људске ресурсе без непотребних губитака и постижу успјех. Њихови губици – 10 000 убијених, против 30 000 неопозивих људских губитака непријатеља. Али што је најважније – републиканци не раде на економији. Комунистичко нивелисање негативно примећује и пољопривредни произвођачи и високо квалификовани радници, да не помињемо номиналне власнике предузећа. Сељанима се не занима ко казе од њих повецану закупнину за земљисте – станодавце или носиоце светлих идеала. Радни комитети једу владине зајмове, одржавају скупове у било којој прилици, не производе оружје за војску, више воле му корисну, брзо продату робу. Плата милиционог борца је 10 пезета (плус храна). 1937. године цијене хране су нагло порасле, мада неједнако у различитим регионима земље. килограм говедине у Мадриду у вредности од 5, 75 пезета, а десетак јаја 3,75, али и са овим утврђеним ценама републичка влада, то је немогуће «да».

Да би се то десило, разочарани СССР и Француска се сећају својих најбољих војних специјалиста. У редовима републиканаца владају дефетизам.

У пролеће 1938. одржана је велика офанзива франчиста на сјевероистоку земље. Италијански ваздух ескадрила бомбардовала Барцелона, привремени главни град Републике, аутономне део заробљавања Каталоније, а затим окренути на југ и исећи републикански територију на два дела. У јуну, националисти покушавају да успоставе успех на југу, у Валенсији, али уђу у добро припремљену одбрану и сноси значајне губитке.

Крајем новембра Франко се слаже да ће немачке компаније поседовати 75% капитала екстрактивне индустрије у Шпанији и 100% у колонијама; након чега Немачка наставља са великим војним снабдевањем. Република такође, под повољним условима, набавку опреме у СССР-у, али Француска, после Минхенског споразума, више не желе да уђу у сукоб са нацистима, и зауставља војног терета на њеној граници.

Оружане снаге Францо – 340 000 људи, 300 тенкова, 500 ваздухоплова, противе Деморалисане, слабо наоружани 200,000тх Војске Републике у Каталонији. Републиканци не прихватају борбу, већ немају никаквих светлих идеала и интербригада, заједно са 280 хиљада цивилних избјеглица одлазе у Француску.

Након тога, националисти без отпора заузимају преосталу четвртину Шпаније. И, 1. априла, диктатор Франко изјављује крај грађанског рата.

Неповратни губици странака: франкисти (националисти) – 130 000 људи, републиканци – 320 000.

Поред тога, Шпанија губи 510 тона златних резерви, посећујући се у СССР (много је касније изјавила Шпанцима да је потрошена на њих).

Са стране републиканаца борили су се око 2.000 добровољаца – пилота, тенкова, морнара и војних саветника. У борбама и разним инцидентима, 189 људи је погинуло, 56 је добио титулу Хероја Совјетског Савеза. Генерални Павлова (Пабло) преживјела «чистку», дефинисан задатак стварања чисто гусеничари резервоар са моћним великог калибра (једноставно – дугоцевног) инструмент, али је касније, као командант западног фронта, метусцхиисиа између поломљених војске и подела, 1941, погубљен. Генерали су произвели 22 пилота, од којих је 7 у наредним годинама потиснуто. Нажалост, њихова идеја замене нестабилна, убили много ученика и-15 (као и ја-16 и «Галеб») на ловца нове класе, је сматрало као алармантно, и правилан одговор из врха је нашао није одједном Поред тога, хандс-он iskustvo конфронтације летцхиков- «шпански» са немачким авионима, као и увек у овај систем строго да се класификују, без утицаја на ток борбене обуке ваздухопловства Совјетског Савеза нема.

Михаил Светлов (Схеинкман) 1926. године, написао песму «Гренада», постављена на музику композитора 20 земаља које су постале химна међународних бригада, од 1956. године – култ совјетски, или, прецизније, а народну песму. Песма је добра, али, можда, у свом малом расположењу, програмирала је пада Шпанске Републике. Идеја да смрт једног борца не значи ништа, одвајање овог губитка једноставно неће приметити, ако не размислите о томе, позитивно. Не освајају државе за које би мали човек требало да да све, већ они који су спремни да жртвују много за свој грађанин.

У исто време фашистичке марш, незванична химна Немачке, «Хорст Вессел Лиед» («Тхе банери горе»), очигледно има неку духовну снагу, то показује да, добро, они су јединице превидети губитак људи, а они су невидљиво марширају у редовима Стилл Аливе Стормтрооперс. Републиканци цри – «¡Но пасаран!» – «Они не доносе» као дефинитивно пасивна. Националисти га замењују својим мање познатим, али активнијим: «Пасаремос!» – «Ми ћемо проћи.» На крају, четири дана пре диктатора Франциско Франко проглашава крај рата је да је веома тешко тврдити:. «Хемос Пасадо» – «Ми смо прошли»

Као део Интернационалних бригада борио, био је рањен, између осталог, Џорџ Орвел (Артур Блер). У својим делима познатих «1984» и «Животињска фарма», он није без горчине, показује дегенерацију револуционарних принципа, тоталитарног система заснованог на универзалном страха од поробљавања и информисања.

Францис живи до 1975. године, након чега је место шефа државе окупирао краљ Јуан Царлос. Земља прелази у парламентаризам и уставну монархију.

…У марту 1938. године постојао је ансцхлусс, иначе, анексија, анексија Аустрије. Претходно, државни апарат ове земље је пун званичника који примају другу плату из Њемачке и воде одговарајућу политику; У одлучујућем тренутку дају команду да се не одупру инвазији. Као резултат «без суза рата» лосслесс Рајха и додатних 17%, територија и 6, 7 милиона. Људи, као и 1,4 милијарди. Марака у новцу и златних резерви. Аустрија постаје административна јединица под називом «Остмарк».

Након «Минхенског споразума» са једним од центара моћи у Европи, Великој Британији, Немачка прошло: на Судетенланд са свим одбрамбених структура, од 90% Немаца насељено, а затим цео Чехословачке. Пољска не жели пропустити совјетске авионе да помогне Чешкој. Отпор има само један гарнизон, команданта који нису успели на време да контактирају своје претпостављене: у току четрдесет минута борбе убијено је и рањено двадесет и четири немачке војнике. Поред 3,5 милиона Немаца, Немачка добија биљке «Шкода» и шест стотина спремна за јело, веома добар у време резервоар 38 (Т) (25 мм. Армоур, 37 мм. Пиштољ суспензија близу систему «Цхристие»). Британија се враћа окупиране земље (отуда, већ у Немачкој), пошто је уклоњен пре депоновања златних резерви – 1, 4 милијарде марака.. Словачка је постала независна држава након трансфера савезник Њемачка, Мађарска, Јужне Територије, 87% Мађара.

У јеку Судетен кризе Пољска улази своје трупе у Чехословачкој припадају Циесзин региону куће до 80 хиљада. Пољака и 120 хиљада. Чеха.

Добар чешки резервоар 38 (т). Људи из «голубова» из Чехословачке никад нису дозволили да иду против Вермахта. Укупно, предузећа Скода произвела су 1400 од њих. Посада је 3—4 особе, чело тела је 25 мм, дно је 12 мм, труп је 15 мм, чело кула је 25 мм, страна куле је 15 мм. Тежина 10 тона. Пиштољ 37 мм, муниција 72 гранате, два митраљеза, брзина дуж аутопута 48 км. х, цросс-цоунтри 15 км. х, резерва снаге 230 километара

Јапански борац Ки-27 (у СССР-у проглашен је И-97). Наоружање: два 7,7 мм. митраљез са 500 кертриџа по барелу. Брзина Земље је 395 км. х, на надморској висини од 444 км. х. Дужина лета износи 627 км. Између 1938. и 1942. произведено је 3400 јединица

БТ-7. Наоружање: 45 мм. пиштољ, 172 граната, једно или два митраљеза 7.62 (упарен са пиштољем и крмом). Резервација: кућиште чела 22 мм., Плоча 15 мм. (плус спољни слој од 4 мм), чело, страна куле 15 мм. Брзина је 72 км. х на точковима, 52 км. х на стазама. Резерва снаге 460 км. и 375 км. односно, посада 3 особе. Тежина 14 тона. Специфична снага 28 КС, притисак на тлу 0,85 кг. види (газдинице). Када возите на точковима, предњи пар ваљка постаје контролисан, задњи пар вози. Гусер – волан је уклоњен, погон са мењача се шаље на «звезде», контрола иде на ручице. Разарање гумених трака – након око 100 км. километража. Танк је добро изведен у Кхалкин-Голу, у просеку – у зимском рату, у најгорем дијелу Т-26 се разликује по високој потрошњи горива, бучности, комплексности двоструког погона. У Великој патриотској рати са различитим успехом кориштен је до 1942. године, након скоро универзалног преноса у образовне јединице. Последње учешће БТ-7 у војним операцијама – пораз војске Квантунг, 1945. Од 1935. до 1940. произведено је 5330 возила

Ха-Гуо, Тип 95. Јапански светлосни резервоар. Наоружање: 37 мм. пиштољ, 75 граната, два 6,5 мм. митраљез. Резервација: чело, страна тела 12 мм, Чело, страна торња 12 мм. брзина на аутопуту 45 км. х, цросс-цоунтри 25 км. х. Распон крстарења, односно: 250 и 210 км. Посада од 3 особе. Тежина 7,5 тона. Специфична снага 16 КС, притисак на тлу 0,66 кг. погледајте произведене 2300 аутомобила

АНТ-40 (СБ). Брзи (средњи) фронт-бомбардер, развој дизајнерског бироа АН Туполева. Наоружање: четири 7, 62 мм. митраљез СхКАС, 600 кг. бомбе. Брзина: максимално 450 км. х, крстарење 375 км. х. Опсег је 2300 км. Посада је три особе. Због прилично успешног дизајна, произведен је по лиценци у предратној Чехословачкој: након анексије, сви авиони су стављени на располагање Рајху и његовим сателити. Оперисани од 1936. године у Шпанији, републиканске трупе, где се звало «Катиусха» и (на располагању францима) «Софија», такође у Кхалкин-Голу, у зимском, великомољском рату. Већина Савета безбедности уништена је у првим недељама Великог патриотског рата; Осим тога, одбијен је недостатак заштите оклопа за посаду и виталне јединице, као и недостатак обуке летачке посаде. Надаље, АНТ-40 је коришћен као ноћни бомбардер, да транспортује саботере на задњу страну непријатеља, као и различите врсте терета; муницију, храну, пошту итд. Производња 6656 јединица

ТБ-3 (АНТ-6). Совјетски тешки бомбаш. Наоружање: од 4 до 8 7,62 мм. Маљине Дегтиарева, оптерећење бомбе – нормално 2000 кг бомби, максимум – 5000 кг. Брзина земљишта је 200 км. х, на надморској висини од 180 км. х. Шасија се не увлачи. Распон лета је 3100 километара. Посада 6—8 људи. Успјешно се примјењивали у биткама на Кхалкину Голу, за намјеравану сврху, дан и ноћ, с совјетским ваздухопловним снагама у ваздуху, такођер за евакуацију рањеника (15—20 људи на броду), испоруку робе. У зимском рату се показао као осредњи. То је чинило 25% ваздухопловства Бомба до 22. јуна 1941. године, засновано је дубоко у позадини, тако да скоро није пало од напада Луфтваффе. Када су циљеви дневног бомбардовања носили велике губитке, али као ноћни бомбаш се показао као најбоља страна. Црвена армија је искоришћена до битке код Курског булга. Од 1932. до 1938. произведено је 818 возила, а АллАНТ-6 је 1946. године угасио

Једна од карактеристика лица на Стаљина – граничних Никита Федорович Каратсупа, херој Совјетског Савеза. Рођење – село Алексеевка, Запорозхие регион, Украјина. Ухапшено 338 кршитеља државне границе. Лично је уништио «129 шпијуна и саботера који нису положили оружје». У суштини, «прави људи» – манијак убица стотина ненаоружаних руских сељака који су бежали совјетски режим и гулаг у иностранству, можда покушавају да објасне природу њиховог положаја да се одложи њихов војску, али који не примају никакву другу одговор, али да грин или меци

Оружани сукоб између Јапана и СССР-а у Халкину Голу

У јапанској верзији, са руском транскрипцијом звучи као «Номон Кхан дзикен» – «Инцидент Номон Кхан», у наслову једног од локалних висине. Неки историчари сматрају да се бори на реци Халкин-Гол други руско-јапански рат.

Од двадесетих година прошлог века, Монголија (Монголија) је протекторат СССР и, номинално – социјалистичка земља. Напади на њега се већ сматрају питањем Совјетског Савеза. Због тога, када је у мају 1939. милитариста Јапан, незадовољни демаркација границе са Монголије, монголски испостава напада у близини језера Хасан, Протокол о узајамној помоћи 12. марта 1936, Црвена армија интервенише.

Гроунд битке у близини реке Халкин Хотел-Гол, Јапанци сматрају да «прави» границу са марионетске државе у Кини («виши» Кореја и више од својих три пута), изводе се са различитим успехом. Главни догађаји се одвијају у ваздуху. Од 22. маја, два дана совјетски борбени пук губи 22 И-15, јапански – један. Као хитно до места сукоба узрокованог пилота, да се изразе на шпанском, а најновији И-16 борци и «Галеб». Од 22. до 28. јуна, јапански ваздухопловство изгубило 90 авиона, Совјетски – 38.

Од 2. јула, јапанска земља се креће у великој офанзиви у близини планине Баиан-Тсаган. У борбама учествују до 400 тенкова и 300 авиона са обе стране у исто време. Совјетске трупе брзо су командовали Г. Жуков. Он успева да поправи ситуацију, иако Берија и шаље комесар Л. Мелис 1 чин (у недавној прошлости – серијског убицу високих официра Црвене армије) да «провере» за команданта армије групе. Психа команданта војске је јача.

Јапанска страна губи 9.000 погинулих, готово свих тенкова и већине артиљерије.

Крајем јула интензитет војних операција на терену опада. Опет, борба је у ваздуху. Јапан изгубио 67 авиона, Совјетски Савез – 20. То је – увод у одлучујући ударац совјетских и монголских трупа 20. августа. Снаге партија: СССР-Монголија – 30 хиљада људи, 500 тенкова, 580 авиона. Јапан – 20 хиљада бораца, 120 тенкова, 450 авиона. Војска земље подизања Сунца је окружена, срушена и уништена. Дан примирја, 15. септембра, крунисан је импресивном ваздушном борбом – 207 совјетских авиона против 120 јапанских. На крају, «де јуре», сукоб се завршава маја 1942; стране нађу компромис на основу неке географске мапе пронађене у архиви.

Губици странака: СССР – неповратни губици од 10 хиљада људи, 250 тенкова, 210 авиона. Јапан и савезничко Манцхукуо, просечна података – 36 хиљада људи, 300 тенкова, 400 авиона.

Совјетско-фински рат 1939—1940

Идеје Велике Финске, уједињујући народи финско-угричке групе; Финци, Карелци, Естонци, из Ботнијског залива до Уралских планина, шире се са раздвајањем Финске из Русије 1918. године. Влада Суоми упућује петицију ратној Њемачкој; закључити мир у Бресту с условом придруживања Финској (савезници Аустро-Њемачког царства), Источна Карелија.

У току свог сопственог грађанског рата, 29. априла, 1918. Финци снимање Виборг, организовати геноцид свих људи који не говоре Финнисх (пензионисани војни, средњошколци у Руској форми, чак и стубови). Три хиљаде људи умиру.

Финска влада је 15. маја 1918. објавила рат против совјетске Русије. Његове трупе заузимају, нарочито, руске, из 16. века, Пецхенга, преименовали су име овог села у «Петшамамо». Касније ће се овде истраживати велики депозити руде никла, од 1935. године започети њихов индустријски развој од стране англо-америчких корпорација.

Фински војни делимично блокирају Петроград, доприносећи на први велике глади у граду (од његових жртава, као и «црвеног» терора, у просеку подацима, сто и педесет хиљада). По стопи Маннерхеима, развија се план за «национална упозорења», фински инструктори се додељују за стварање центара побуне. Међутим, планови фелдмаршала да освоје источну Карелију, полуострво Кола, офанзива против Петрограда, Немачка не подржава. Након трагедије у Виборгу, било која заједничка операција за срушење бољшевичке владе заједно с Финцима, Бела армија одбија да се понаша.

До маја 1920. године делови Црвене армије су елиминисали луткарску сјеверно-карелску државу. У октобру исте године, Финска и СССР потписали су Тартоус Пеаце Треати, према којем Русија губи део својих територија. Међутим, 1921. године, Хелсиншки ослободи други руско-фински рат, снаге ће «шума партизана» починити саботаже и убијање присталице совјетског режима. Борба је завршена у марту 1922. године, потписан је документ којим се осигурава неповредивост совјетско-финске границе. Око 30.000 људи незадовољних новим поретком отишло је у Финску, а до краја 1920-их, формиране су од њих наоружане групе, врше рације на совјетској територији.

Шта год да је било, расположење у Финској не изгледа пријатељско према совјетској влади. Његов предлог – уклањање границе из Лењинграда на рачун Финске, у замјену за двоструко веће површине подручја Источне Карелије. Изнајмљивање острва Ханко за стварање совјетске војне базе. Разоружање и рушење «линије Маннерхеим» на Карелиан Истхмусу. Финска одбацује ове услове. Војне операције почињу након доношења ултиматума 30. новембра 1939. године из гранатирања (бродова Балтичке флоте) и бомбардовања Хелсинкија. Совјетски Савез је искључен из Лиге народа. Европске земље снабдевају Суоми оружјем, укључујући и бесплатне (350 авиона, 500 оружја) и добровољце. Током два месеца стубови совјетских трупа напредују дуж шумских путева фински скијаши, окружени и уништени. Ово више није Халкин Гол. У фебруару, максимална заситити трупе са тешком артиљеријом, тенковима, повећање топли оброк норме, Совјетски Савез је напредује у разбијању манерхајмова линија; 13. марта совјетске трупе улазе у Виборг. Свет лежи. Неповратни, озбиљни губици СССР-а – 130 000 људи, 650 тенкова, 640 авиона; Финци – 27 000 људи, са 450 000 избеглица, 62 авиона. Од финског заточеника, 4.354 људи се враћа, а филтрира га НКГБ ГУГБ. 450 их је пуштено, остатак добија од 5 до 8 година кампова.

Ова војна операција могла би имати посебно значење ако је СССР држао Петсамо (Пецхенга) резервама руде од никла, што је неопходна немачка војна индустрија. Међутим, међународна заједница, укључујући, пре свега, Велику Британију, снажно се противи. Подручје Петшамо се враћа у Финске, а организују велике количине никла у земљама Аке.

Пецхенга ће се придружити Руској Федерацији тек 1944. године.

Међу предности у борбену обуку, после таквог сурове школе, је укидање институције политичких комесара, искуство напредних сталних утврђења, зиме рата у целини, као и повратак на производњу под-митраљеза (ППД, СПС).

Цонс, осим најтежих губитака – немачка влада схвата да, у принципу, може да постигне алл-роунд успех у рату против «колоса са ногама.»

Дот лине оф Маннерхеим

Ховитзер Б-4, калибар 203 милиметара. Главни херој финског рата. Презиме «Стаљинов клаоник» или «Карелски вајар», због чињенице да овај инструмент претвара финске тачке у неке авантгардне статуе. Параметри финских ДОТ-а су «милиони»: дужина је око 40 метара, дебљина зидова армираног бетона је 2 метра. Резултат дјеловања Б-4 – ако не пенетрација зидова, онда психолошки утицај на браниоце ДОТ-а. Многи од њих су, након дуготрајног бомбардовања Б-4, полудели

Улазак балтичких држава у СССР

У октобру 1940. године Совјетски Савез позива Естонију, Латвију и Литванију, уз споразум о узајамној помоћи, да на своје територије распореди војни контингент од 25.000 војника да се брани од Хитлеровог Немачке. Већ је јасно да је Црвена армија склона да постигне своје циљеве, без обзира на губитке. Две недеље касније, владе ових земаља су оптужене за договарање са Немачком (што је делимично истина), репресије над странцима (Пољаке итд.) И помјерају се. У љето 1940. године, након резултата гласања на националном нивоу, републике формирају комунистичке владе и усвајају декларације о уласку у Совјетски Савез; које одмах одобри Врховни совјет СССР.

Према НКВД документима из јуна 17, 1941, у Литванији – закључено је 5663 људи, углавном запослени у тајне полиције и «класични капиталистички» расељавање – 10186, Летонија, односно, 5624 и 9547, Естонија – 3179 и 5979.

Председник Литваније Антанас Смиатона мудро емигрира у Немачку, затим у Швајцарску и САД. Његов естонски колега Константин Патс депортовани са својом породицом у Сибир, добија 25 година у логорима, јер 1942. је одржан у психијатријској болници затвора, умире тамо 1956. године. Шеф Летоније, Карлис Улманис убедити људе да је «дошло до пријатељима,» активно сарађује са новим Про-совјетске власти, и, посебно, производи «Закон о сузбијању саботаже.» Нешто касније почиње да разуме ситуацију, Кремљ тражи дозволу да емигрира у Швајцарску, али је на крају пада у логор НКВД код Красноводск (Туркменистан), где је умире 1942. године.

Други светски рат

Занимање Пољске

Пољска је купио на рачун Немачке од Версајског уговора (Вест Пруске и дела Шлезије), омета Рајха да се повеже са Источне Пруске, «колевци немачког милитаризма», то свето центру. После преговора о успостављању коридора земљишта, или бар транзит робе преко Пољске без бирократских препрека, 1. септембра, 1939 у исто време почиње инвазију из Немачке, Словачке и Пруске. Пољске ваздухопловне снаге, пошто су постојале три дана, спуштају 130 авиона Луфтваффе. 22. септембра почиње бомбардовање Варшаве: 1.150 авиона је испоручило 4.500 тона бомби, а 28. септембра пољска војна команда (цивилна влада заточила у Француској) потписала је чин предаје.

17. септембар ограничења укључена Пољска и совјетске трупе да поврати заробљени током руско-пољски рата 1920. западне Белорусије и западној Украјини, су ту да штите, односно, Белоруси, Украјинци и Јевреји. Основна идеја: ако Пољска испољава довољно храбрости у суочавању Хитлера, она активно помогне Француску и Енглеску, Вермахт испуњава достојан отпор, из Совјетског Савеза поштују статус куо. Очигледна победа Немаца, наравно, нагнута да заузме читаву територију, значи улазак у игру Црвене армије.

Део Пољске – регион Вилне (Вилниус) са 490 хиљада становника пребачен је у Литванију. Неке територије прелазе на сателит Њемачке – Словачке. Одбија да прихвати совјетско држављанство 78.000 избеглица (укључујући и Јевреје) из Њемачке окупиране од стране Пољске, депортоване су или добијају 20 година логора.

Губици странака: Пољска – трајно 63 000 војника и официра у борби са Вермахта, 420.000 у немачком заробљеништву, 230.000 у СССР (редова и подофицира су отпуштени кућама, у 1942. већина њих, у договору са Енглеска, заобилазећи Иран, придружи се британским снагама, формирајући војску генерала Андерса или Сикорског), као и 357 авиона различитих врста. Немацка – 15 000 убијених, као и 319 оклопних возила и 285 авиона (као резултат ваздушних удара, ваздушне одбране и борбених операција). Совјетске трупе (РККА) – 2.000 мртвих, 17 тенкова и 10 авиона. Пољска: неповратни губици у борбама са Црвеном армијом – 3000. Словачка војска: 18 људи.

Дакле, у рату су били Енглеска и Француска, који су деловали као гарант сигурности Пољске, али се првих шест месеци борбе на њиховим фронтовима готово не проводе. Флајери воле да растављају летке («конфете»), а не бомбе, преко постова непријатеља, «Нећемо пуцати на вас ако нас не пуцате».

Хитлер није толико заинтересован на острву магловитог Албиона, као иу великим енглеским областима. Чак и ако заробите Лондон, влада ће се преселити на територију једне од колонија, а борба ће се наставити на неодређено вријеме. Частан мир са Англо-Саксонаца, нордијске расе, једнаким, према Фирера од стране Немаца, разлика између подручја утицаја – то је оно што Немачка жели.

Земље Бенелукса

Данска и Норвешка. Они су угрожени захватањем два центра власти: Енглеске и Немачке. Данска тежи протекторату Немачке, вође земље дају наређење да се не одупру инвазији; који је одржан у марту 1940. године и коштао је живот тринаест данских и два немачка војника. Рајх има добар добављач пољопривредних производа, десетак ратних бродова, као и шест хиљада добровољачких јединица који су се борили на Источном фронту све до његовог расформирања 1943. године.

У априлу 1940., немачки ратни бродови нападнути Норвешку да прихвати помоћ Британаца и по 16. јуна исте године, заробљен је. Ненадокнадив губитак људских противника су приближно једнака: 1.400 Норвежана и 60.000 затвореника, британски 1800. године, Французи и Пољаци, 500 Немаца, око 4.000 савезничке снаге губе укупно 15 бродова, укључујући и носач авиона, Немачка – 34 велики и 10 мали; ови губици убрзавају операцију слетања у Великој Британији. Као резултат тога, подморнице рат Британије изгубили 485 пловила, што чини трећину трговачке флоте: Немачка пренијети било која своја 9 подморница.

Маи 10, 1940 Белгија и Холандија добијају од немачке команде ултиматума оптужби за кршење неутралности – несметано пролаз британског авиона изнад своје територије, као и изградња окренут у правцу Немачке сталних утврђења. Напомена позива Холандију да не спречи немачке трупе да уђу у земљу, а не као непријатеље. који, међутим, већ у ово доба су на територији Холандије. Владине бране и захтеви сир за помоћ Британци и Французи, њихова Екпедитионари корпус почети да изнесе да успостави везу са холандском.

Немачки падобранци одузму стратешки важан мост из Ротердама, који омогућава немачким тенковима да блокирају све велике холандске пешадијске јединице. Под претњом бомбардовања Ротердаму проширује услов потпуне капитулације државе. Ултиматум је прихваћен, међутим, као резултат било какве грешке или намјерне акције од 60 бомбардера «Хеинкел Хе 111» депонија града 97 тона бомби. Холандија се предаје пет дана након избијања рата. Губитак холандског страни 2330 војника и официра, 70 авиона (68 «Тајфун» губе РАФ) и 2.000 цивила, немачки – око 3.000 војника, 275 авиона.

Идеја амбициозног немачког официра Ерих фон Манштајн – напад супериор бројеве (.. 4 милиона људи против 3 милиона Вермахта војника), Англо-француска војска кроз планинске (белгијски) Арденнах, са севера, приморава мале, али тесно повезано тенковске јединице, у потпуности разуме од стране Фухрер.

Инвазија Француске

Битка се наставља у суседној Белгији, где се комбиноване француске, енглеске, белгијске трупе и вјерске силе конвергирају од 10. до 11. маја. Прво, Немци заиста амбициозан операција почиње скоро неуспех: у близини Луксембурга моторизоване колоне 41.000 комада опреме, браник на браник, стоји у 250 километара саобраћајној гужви. Међутим, збуњени савезници и не подвргавају овај лагани, жељени циљ бомбардовању. Коначно, 1.100 тенкова се одваја од концентрације пешадије и пробија планинске серпентине у Белгију. Три дана касније, челични аутомобили, са вагањима испуњеним примитином, готово несметано прелазе границе Француске.

Из битке овај период треба напоменути први велики Танк на ханнут где Цонвергед Герман 623 (углавном Панзор 1—2) и 415 Француски (Рено, Хотцхкисс, практично исте) резервоари. Откривени су недостаци немачких оклопних возила – тањи, 14,5 мм. оклоп и слаб 20 мм. пиштољ, на 45мм. оклоп и 37 мм. Танкови оружја, Гоцхкис, чије посаде, инцидентно, чине само две особе. Тактика Панзерваффе – тукао један песницу челика, са јасном координацију радио и јасним циљем операције, показује супериорност над начину противника да не ставе радио у резервоарима климави линију. Белгија се предала 28. маја, а своје оружане снаге излазе из борбе. Места борбе се крећу у француски Дункирк. Кретање немачког панзервафе отежано је робусним тереном; Они такође не желе да уђу у зону деловања великих калибарских поморских артиљерија Британаца. Окружен англо-француских трупа, искористивши лоших временских услова, што спречава операције ваздушних, евакуисани морским путем, остављајући непријатеља све њихове тешке опреме. Идеја да се овде створи одскочна даска, расцеп у телу фашистичке континенталне Европе, се не узима у обзир.

Италија улази у рат на страни Немачке; иако јој је три стотине хиљада војска нема много успеха, то је дефинитивно деморализују Французе, и 21. јуна, у шуми Цомпиегне, на истом месту где је пре 20 година је потписан Версајски уговор, најављује предају Француске.

Губитак Белгије: 6.000 људи стално, 202,000 затвореници и 112 авиона, Француска 84 000 убијених, 1,8 милиона затвореника (већина послао на принудни рад у Немачкој), 50 авиона.. Велика Британија – 68 000 људи, око 1.000 ваздухоплова, 64.000 јединице возила, Немачка – 18.000 војника и официра немачких података и процена 45.000 британских историчара 432 авиона. Поред израде француске привреде, Немачка прима 2000 Цомбат спреман за резервоаре (користи се против герилаца или претворити у самоходне топове), 1.400 авиона и седам хиљада француски волонтерски Легион. Део морнарице, како би се спречило његово хватање од стране Немаца, заједно са 1200 морнара уништио британски авион («Катапулт» операције), преостале бродови потонуо је француски се 1942. године. «Катапулт», заједно са жељама за Британце њихових војника током евакуације из Дункирка довело до противљења француске војске у колонијама Француске (Сирија, Сенегал, Либан), да се укључе у борбу против сила Осовине, и, у неким случајевима, активно отпор савезника.

У међувремену, злато француске Народне банке, на бојни брод «Рицхелиеу», Јуне 19, 1940, остављајући луку Брест и иде за Сенегал. Примењен је племенитим металима из Пољске, Белгије и Холандије. Касније је ово лепотица у руке Американаца, и прима назад само седам година касније, под Маршалов план, у облику кредита, само нас робе.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «Литрес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на Литрес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.