Віктор Близнець
Звук павутинки
(дуже стисло)

Срібний чоловічок

– Дзинь…

– Дзінь…

– Бумс!

Я лежу, сповитий темнотою, і слухаю, як він бавиться. Він давно живе в нашій хаті. А рано-вранці приходить до мене в гості. Він тоненький, як стеблинка, і світиться синім вогнем. А бистрий який – не вслідкуєш. Крильця у нього легкі й прозорі.

Місячне кружало ледь погойдується. Ляскаю по кружалу – хлюпнула вода з тазика. І я пригадав.

Після дощу затекла у нас хата. Додолу закапали руді, перемішані з глиною сльози. Це була дивовижа. Даремно мати злякалась: у хаті залунала музика.

Я стою і слухаю. І раптом – лусь! Не встиг я прокліпати росу, як іскра майнула переді мною. То срібний чоловічок! Утік – і враз потемнішало в кутку. «Чхи!» – пирхнула Сопуха.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ЛитРес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на ЛитРес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.