Микола Бажан
Гофманова ніч

По  рубаних  щаблях  —
                 в  провалля,  в  яму,  в  тьму,
По  рубаних  щаблях,  по  сходах  обважнілих,
І  по  обвислих,  висклизаних  схилах  —
В  брухатий  льох,  в  забрьохану  корчму.
В  корчму  без  вивіски,  без  назви  і  наймення,
В  корчму  скажених  бюрґерів,  голодних  волоцюг,
В  корчму  фантастів,  візників  і  шлюх,
В  корчму  огидного  й  ганебного  натхнення.
Роззявивши  вона,  закопана  в  землі,
Мов  кислий  рот  п'яниць,  де,  наче  зуби  трухлі,
Стирчать  свічки,  ллючи  жовтавий  лій
На  стіл  дубовий  і  дебелі  кухлі.
Мов  кулаки  бубняві  й  круглі,
Мов  яблука  важкі,  плоди  добра  і  зла,
Лежать  на  випнутих,  на  кремезних  столах
Налляті  оливом,  вином  і  лоєм  кухлі.
Скриплять,  вискрипують,  вилискують  столи,
Вином  закаляні  і  пальцями  залапані.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ЛитРес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на ЛитРес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.